Tekstityksen päiväys:12.02.2005 Versionumero:1.1
Suomennos: locomot, juuseri, Viilu, mirokko ja taiyo yuden
Oikoluku: Murina
- Haloo? - Minä täällä. En kai häiritse?
Et. Onhan sitä joskus tultava pois suihkusta...
Odota hetki.
- Mitä olitkaan sanomassa, Franco? - En mitään, soitin vain kysyäkseni -
- miten sinulla menee. - Tiedäthän sinä miten asiat ovat.
Elämä jatkuu.
Gnaghi!
Olen kutsunut sinua jo tuntikausia.
- Enzo Facini. Kahdestoista rivi, kolmas hauta, vai mitä? - Kyllä.
Hauta numero kolme.
Kas, sinne niin.
Olet kuullut tämän jo aikaisemminkin, -
mutta tällä kertaa se on lopullista, rakas Facini.
Lepää rauhassa.
Perhana, selkäni.
Hyvän marmorin haaskausta. Emme ikinä saa sitä korjattua.
Kaikki nuo hienot pakkaukset. Mikseivät he voi vain peittää hautoja mullalla.
Aseeni! Unohdin sen helvetin aseen!
Gnaghi. Anna se lapio.
Gnaghi. Anna se helvetin lapio.
Noin ikään.
Tiedät mitä tehdä, Gnaghi.
Nimeni on Francesco DellaMorte.
Outo nimi, vai mitä? "Kuolleiden Francesco"
"Kuolleiden pyhä Francesco"
Mietin usein vaihtavani sen. André olisi parempi.
Olen Buffalora hautuumaan vahtimestari. En tiedä -
kuinka epidemia alkoi. Tiedän vain, että jotkut ihmiset -
nousevat haudoistaan seitsemäntenä yönä kuolemastaan.
Kutsun heitä "Palaajiksi". En vain ymmärrä miksi he haluavat palata.
Ainoa keino päästä niistä lopullisesti on niiden päiden halkaisu.
Lapio on siihen hyvä, mutta ase tekee sen parhaiten.
Ota lasi viiniä.
Onko tämä invaasion alku, vai tapahtuuko tämä myös muilla hautuumailla?
Vai onko Buffalora poikkeus? Kuka tietää?
Ja loppujen lopuksi kuka välittää?
Teen vain työtäni.
Huomenta, herra insinööri. Kuinka voitte tänään?
Hyvin, rouva Caramondo. Kuinkas te itse voitte?
- Onhan hautuumaa vielä auki? - Teille, milloin vain.
No hei, söpöläinen. Mitä sinulle kuuluu?
Hän on onnellinen. Tykkää, kun aurinko paistaa.
En ole insinööri.
Etkä sinä ole söpö.
Gnaghi raukka.
Hänen henkilöllisyystodistuksessa lukee "Erityistuntomerkit: kaikki."
Hänellä on suuri mieltymys kuolleisiin lehtiin.
Hän vihaa sitä kun tuuli puhaltaa ne pois.
Teemme kaikkemme ettemme ajattelisi elämää.
Lepää rauhassa, aamen.
Hän on kaunein elävä nainen, jonka olen koskaan nähnyt.
Näenkö hänet enää uudelleen?
Tulin vain kastelemaan kukat isäsi haudalla.
Mieheni.
Kauanko hän on ollut kuolleena?
- Kaksi viikkoa. - Luojan kiitos. - Mitä?
- Tarkoitan... Olen pahoillani. - Eikö teillä ole minkäänlaista kunnioitusta?
Tunnen nämä asiat.
- Ajan kanssa tuska häviää. - Se ei häviä mihinkään.
Hän oli mahtava.
Hän oli mahtava rakastaja. Uskomaton. Väsymätön.
Hän oli fantastinen.
Pilasin kaiken. Menetin hänet.
Näenkö häntä enää?
BUFFALORAN KAUPUNGINTALO
Hei, Franco.
Franco on ainoa ihminen, joka edes soittaa minulle.
Käyn tapaamassa häntä, jotten unohtaisi, miltä hän näyttää.
Et voi elää vain muistojen varassa.
Se on sinulle. Kuittaus tavalliseen tapaan.
- Onko sinulla kynää? - Hetki, siinä.
- Oliko sinulla vieraita eilen? - Muutama.
Kaikki se ylimääräinen työ. Eikä siitä edes makseta.
- Puhu pormestarille. - Ja mitä sitten. He vain sulkisivat hautausmaan.
- Menettäisin työni ja kodin. - Kuka sinua muka uskoisi?
Ei väliä jos sinä et usko. Sinä et maksakaan palkkaani.
Uskon minä.
Olet oikeassa. Pyydä edes ylityölisää.
- Mennään sitten pormestarin puheille. - Se ei ole niin yksinkertaista.
Ensin täytyy täyttää M3-kaavake.
Missäs ne olivatkaan?
Voin nopeuttaa asioita puolestasi.
On helpompaa vain ampua ne.
M3-kaavake.
No niin, tänä iltana mukana olijat.
Tietyssä elämänvaiheessa huomaa tuntevansa enemmän kuolleita kuin eläviä.
Anteeksi. Ei ollut tarkoitus olla niin tyly silloin.
Nimeni on Francesco DellaMorte.
En saanut muuta työtä, vaikka minulla on biologian tutkinto.
Silti, kaikkihan tänne päätyvät ennen pitkää.
Minulla on hieno pikku talo. Haluaisitko nähdä sen?
Asun apulaiseni, Gnaghin kanssa. Hän on mahtava keskustelukumppani.
Hautausmaa on pieni, mutta täällä on hieno hautakammio.
Hautakammio?
En ole koskaan nähnyt mitään näin jännittävää.
En minäkään.
- Kuin unissani. - Tämä on minun unelmani.
- En voisi pyytää enempää. - En minäkään.
Teillä on kaunis hautakammio.
Kiitos.
Annathan minun tulla toistekin?
Annat kai minun suudella sinua kerran.
Ei. Ei näin.
Näin.
Ei.
Minun täytyy kunnioittaa mieheni muistoa.
En voi.
Ei se ole minun syytäni. Se johtuu tästä paikasta.
Minä vapisen. En palele tai pelkää.
Tämä paikka pakottaa minut...
En halua.
En voi.
Älä pelkää. Ne ovat vain virvatulia.
Miksi täällä, miehesi haudalla?
En koskaan salannut häneltä mitään. Luotimme toisiimme ehdoitta.
Hän olisi halunnut tietää.
Siinä tapauksessa...
- Nämä valot... - Ne katselevat.
Mikä olisi kauniimpaa katsottavaa kuin kahden rakastavaisen rakastelu?
Haluaisin vain vähän omaa rauhaa.
Anteeksi mutta rouva tahtoo vain tähtien valoa.
Se ei ole koskaan ollut tällaista kenenkään kanssa.
Kukaan ei voi erottaa meitä.
Gnaghi, ase.
Voin selittää. Olet aina ollut niin ymmärtäväinen.
Sellaista elämä on.
Ei hätää rakkaani. Olet kunnossa.
Mahtavaa. Juuri kun en tarvitse sitä enää.
Älä seiso siinä. Soita tohtori Vercesille.
Hae lääkäri! Liikettä!
Mikään ei voi erottaa meitä. Vannon sen. Ei mikään.
- Mikään ei voi erottaa meitä? - Ei mikään, rakkaani.
- Ei edes kuolema. - Ei edes kuolema.
DellaMorte. Oletko siellä? DellaMorte.
- Pelästytit minut kuoliaaksi. - Etsitkö rouva Martinia?
Tohtori Vercesi soitti minulle. Mitä eilen tapahtui?
- Tiedät jo, hän kuoli. - Tiedän, mutta miten?
Hänen aviomiehensä.
Tietysti. Hän palasi kuolleista, raiskasi ja tappoi naisen.
- Niinkö? - Hän ei raiskannut häntä.
Teet minut hulluksi.
- Tohtori Vercesi, kyttäätkö meitä? - Toin ruumiinavaus raportin.
Hänen sydämensä pysähtyi kauhusta, purema ei tappanut häntä.
Hän kuoli tehdessä... tiedäthän... Sitä.
Tiedätkö mitä se tarkoittaa, poikani?
Minun täytyy etsiä jostain muualta hullua, joka tappoi hänet.
- Et ole enää epäilty. - Miksi en?
Tiedät mitä tarkoitan. Älä pakota minua sanomaan sitä.
Anna tulla, voit sanoa sen. En välitä. Olen impotentti!
Älä käytä tuota sanaa. Nuori mies kuten sinä, sinun iässä!
- Eikö hänellä ollut sukulaisia? - Ei. Ei sukulaisia, eikä kavereita.
No, minun on sanottava... Paska! Tämä ei todellakaan ole tyyliäni.
- Voinko pitää hänet täällä? - Jos maksat hautajaiset, -
voit tehdä hänelle mitä haluat.
- Sekö oli siinä? - Mutta tappaja on vielä vapaana.
Sää selkenee, vihdoinkin!
En voi antaa itselleni anteeksi, että valehtelin sinulle.
Minulla ei ole biologiasta arvosanaa.
En käynyt edes lukiota loppuun.
En ole lukenut edes kahta kirjaa koko elämäni aikana.
Yhden... mutten loppuun saakka.
Toinen oli puhelinluettelo.
En halua hänestä tulevan palaajaa. En halua nähdä häntä enää uudestaan.
- Ei! - Kyllä, rakkaani.
- Älä pakota minua tekemään sitä! - Mutta sinä teet sen niin hyvin.
- En sinulle. - Parempi minun, kuin muiden kanssa.
Jatka sinä.
Anna mennä! Jos viimeistelet sen, niin ostan sinulle jäätelön.
Sieltä tulee armoton panomies!
Mies, jonka muna on niin pieni, että hän tarvitsee pinsetit!
Hienosti tehty!
- Hänestä voi tulla nainen. Hän ratkaisi sen! - Voit ommella sen takaisin!
He voivat tikata sen takaisin, jos sinulla on jotain laitettavaa.
Unohda se, minä aloitin sen huhun.
Mitä enemmän he nauravat, sitä kauemmaksi he näkevät.
Et voi ikinä olla liian erilainen, Gnaghi.
- Ehkä voit. - Insinööri!
Insinööri! Tule ja istu alas.
- Tämäpä yllätys. - Ihmeellistä nähdä sinut täällä.
On hauska nähdä sinut täällä, herra pormestari.
No, kuinka asiat on hautausmaallamme?
Miten luulet asioiden olevan? Väestö kutistuu.
Olet onnekas, rakas insinöörini.
Et voi kuvitella millaista on kaupungin talolla.
Nyt kun vaalit on käsillä, se on kaaosta! Eikö niin, tarkastaja?
- Kukaan ei halua menettää työtään! - Toivoin uutta sopimusta.
- Isä, mikä tuo on? - Hän on avustajani, Gnaghi.
Hän on ihana! Ostatko hänet, isä?
Upeaa! Se jopa osaa itkeä.
Gnaghi, älä ole niin lähellä häntä. Voitko siirtyä, kulta?
- Voisitko pyytää tytärtäsi siirtymään? - Tietysti.
- Joskus Gnaghi vähän innostuu. - Olen varma, että hän on kunnossa.
- Mitä hän tekee? Tanssii? - Ei, hän aikoo...
- Mitä helvettiä sinä teet, Valentina? - Hän oksensi päälleni, Claudio!
Uusi fakta. Haluatko lähteä ajelulle?
En uskonutkaan että ymmärtäisit.
Anna mennä!
Joku päivä minun täytyy puhua kanssasi hautausmaasta.
Nykyajan nuoriso! He ovat niin... tunteellisia!
Ala tulla, Gnaghi, tule sisään, Jumalan tähden! Tule autoon!
Ei se ole maailmanloppu. Se ei edes vaivannut häntä!
Hän ymmärsi, että se oli demonstraatio tunteistasi.
Se ei ollut ensimmäinen kerta, kun oksensit naisen takia, vai oliko?
Tule, Gnaghi, sisälle!
Katsos, ensi rakkautta ei lasketa. Vain viimeinen lasketaan.
Kukaan ei tullut tänään. Olin kyllästynyt. Ei edes amiraali.
Hän vain katosi! Mutta toivottavasti sitten huomenna.
- Tule uudestaan ja ole jonkin aikaa. - Hän oli niin ällöttävä mies!
Hän toi minulle aina Sambucan kosketuksen!
Älä viitsi Gnaghi. Unohdat kyllä Lucyn.
Aika kuluu ja asiat eivät pysy samana, -
vaan muuttuvat pahemmiksi.
En ole ikinä ollut hyvä piristämään sinua.
Mitä oikein olisit edes tehnyt hänen kanssaan? Hänhän on vasta lapsi.
Ei.
Sehän ei ole totta, et ole enää lapsi, -
sitä on turha kieltää... kuitenkin.
Jonain päivänä, löydät itsellesi samanlaisen raukan kuin itsekin olet.
Sillä välin, älä välitä siitä.
Kaikki he päätyvät tänne, ennemmin tai myöhemmin.
Useimmin ennemmin kuin myöhemmin.
Kovempaa, kaasua.
- Jos isä näkisi meidät nyt. - Hän tappaisi minut.
- Claudio. Mennään takaisin. - Ei.
Kovempaa, kovempaa.
Kovempaa.
Pidä kiinni.
Neljä moottoripyöräilijää joutui onnettomuuteen -
onnettomuudessa kuoli myös pormestarin tytär.
Moottoripyörät törmäsivät bussiin, joka oli täynnä partiolaisia -
palaamassa kirkon kustantamalta retkeltä.
Syyttömien verilöyly.
- Ja he olivat niin nuoria. - He olettivat elämänsä olevan vasta edessä, -
vaikka se olikin jo ohi.
- No, sinulla on kädet täynnä töitä. - Enemmän kuin uskotkaan.
Gnaghi, tarvitsemme paljon panoksia.
Claudio, ota minut mukaasi. Älä jätä minua yksin.
Claudio, ota minut mukaasi, rakkaani.
Voi ei, mussukka. Poikani ei ollut sinun kanssasi vaan -
hän oli lupautunut pormestarin tyttärelle.
- Mutta hän rakasti minua. - Valehtelija.
Hän oli minun. Hän rakasti minua. Vain minua ja minä häntä.
Me synnymme kuolemaan.
Vain kuolemaan. Muistatko?
Eilen hän oli vielä elossa... onnellisena.
Muistatko?
Gnaghi jopa oksensi hänen päälleen, mutta senkin hän käsitteli niin hyvin.
Ja nyt, hän on poissa.
Ja juuri vaalien aattona.
Minä taidan hakea kirveen ja lapion.
Kuinka voit tehdä minulle näin, rakkaani?
Onko se totta, että kuolleet heräävät täällä yöllä henkiin?
- Kuka sinulle sellaista kertoi? - Onko se totta vai ei?
Entä jos se on totta?
Minun täytyy nähdä Claudio vielä, haluan tietää rakastiko hän minua vai häntä.
- Jos kuulen jotain, niin ilmoitan sinulle. - Ei, odota.
Mene pois. Minulla ei ole aikaa eläville.
Gnaghi. He palasivat nopeammin kuin luulimmekaan. Gnaghi, herää.
Gnaghi, varo.
Gnaghi, anna anteeksi.
En tehnyt sitä tahallani.
No niin, aika loppui.
Haluan nähdä sinut yläkerrassa valmiina viiden minuutin kuluttua.
Voi ei, mitä hän täällä tekee?
- Vierailuaika on ohi. - Ei, älkää viekö minua pois hänen luotaan.
- Nopeasti. Hyppää tänne nopeasti. - Ei, ei, Claudio, Claudio.
Claudio, ota minut mukaasi.
Helvetti, miten tyhmä lehmä.
Mennään.
Hei, odota.
Claudio. Ole kiltti, ota minut mukaasi.
Auta minua, halaa minua, rakasta minua.
Claudio?
Sinä rakastat vain minua, eikö niin?
Voi helvetti. Ammuin juuri rouva Caramontisin vaasin.
Gnaghi.
Ei, ole kiltti, älä. Hän vain syö minua.
- Siirry sivuun. - Huolehdi omista asioistasi.
- Minua saa syödä kukaan vaan kenelle annan luvan. - Tämä on asioitani, -
minulle maksetaan siitä.
Elävät kuolleet ja kuolevat elävät, -
ovat kaikki samanlaisia. Heitä ei voi laittaa samaan arkkuun.
Kuolleiden tappaminen on palvelus yhteiskunnalle.
Elävien tappamisesta sen sijaan joutuu pulaan.
Odota.
Nyt he ovat ikuisesti yhdessä.
Olen herkkätunteinen.
Kärsivällisyyttä, Gnaghi.
Odotus on rakkauden paras osa.
Täytyy oppia kärsivällisyyttä.
Mikä nimesi olikaan?
Gnaghi.
Minä olen Valentina. Olemmeko tavanneet aikaisemmin?
Nyt muistan. Oksensit päälleni. Herttaista.
Pidän ujoista pojista. Eikä suudelmasta voi kieltäytyä.
Käytä tilanne hyväksi.
En pysty kieltäytymään nyt. Sitä paitsi -
en luultavasti kieltäytyisi muutenkaan.
Väärä hälytys. Se olikin vain Kissa.
Sinun on turha auttaa.
Tuskin sinäkään pystyt siihen.
Pääkallon kasaaminen -
on yksi maailman hankalimmista tehtävistä.
Olet tosiaan ällöttävä kun syöt.
Olet oikeassa. Kyllähän kaikki sekoittuu lopulta mahassa.
Mitä nyt?
Se ei ollut mikään kissa.
Emme voi. Minä elän.
- Sinä olet kuollut. - En ole ennakkoluuloinen, rakkaani.
Tapoin hänet.
Ei.
Minä tapoin hänet.
Hän ei kuollut, miehensä puremaan.
Kun hän heräsi, minä ammuin häntä, hän oli silloin elossa.
Minä tapoin hänet.
Tapoin ainoan naisen, jota olin koskaan rakastanut.
Ammuin silmät kiinni.
En osunut päähän. Siksi hän palasi.
Mikä typerys.
Olenko minäkin nyt saanut tartunnan. Palaanko minäkin kuoltuani?
Kuka tietää, jos... Gnaghi parka.
Hänellä ei olisi sisua murskata kalloani lapiolla.
En ole kuollut, idiootti. Purema ei voi tappaa.
Hyvää huomenta, insinööri.
Rouva Caramontis. En ole mikään insinööri.
Ettekö olekin hautausmaan hoitaja?
- Tietysti olen. - Sitten olette insinööri. Muuten, -
kumpihan näistä sopisi parhaiten hautakiveeni?
Molemmat.
Arvostan nuoren ja komean miehen mielipidettä.
Näkemiin, insinööri.
Huomenta, söpöliini.
Tuo on puhelinluettelo. Oletko hullu?
Se on suosikkilukemistani.
Vaikka meillä onkin uudempi, ei vanhaakaan saa heittää pois. Ne ovat klassikkoja.
Lakkaa tappamasta kuolleita.
He ovat minun. Jos et halua kuolleiden palaavan, -
mikset tapa eläviä?
Ammu heitä päähän. Kuunteletko minua?
- Haloo? - Terveisiä kaupungintalolta.
Franco, miten menee?
- Tylsää. Häiritsenkö? - Et.
Pormestari on taas...
- Gnaghi, ovelle. - Mitä sanoit?
- Mikä se oli? - Ei mitään. Teen vain töitäni.
Päivittäistä puurtamista, tiedäthän?
Tuttu juttu. Joskus tekisi mieli ampua itseni.
Mitä sinulle kuuluu? Miten Maria ja Jessica voivat?
Joskus mietin, oletko oikeasti olemassa.
Sinullahan on vaimo ja tytär.
Kysyn vain, koska joskus minusta tuntuu, että keksin sinut vain päästäni.
Frankie, saat minut aina nauramaan.
Jonakin päivänä lähdet täältä, ja Buffalora on vain huono muisto.
Ehkä ei, olen jumissa täällä. Tuntuu kuin olisin kärpänen kärpäspaperissa.
Tulet vielä näkemään.
Maria kyllästyy sinuun vielä.
Jessica tulee vihaamaan sinua.
Sitten olet vapaa, -
vapaa katsomaan, miltä muu maailma näyttää.
Miltä sinä luulet sen näyttävän?
Muun maailman?
Kuka tietää, onko sitä edes olemassa.
Siinä hän on. Tule tänne, Dellamorte.
Joskus teen työni etuajassa.
Työni.
Dellamorte.
Gnaghi.
Francesco Dellamorte.
Missä olit viime yönä 23.00- 00.30?
Sängyssä.
Onko sille todistajia?
Puhuin puhelimessa ystävälleni Francolle ja nukahdin sitten.
Mitä on tapahtunut?
Joku hullu tappoi kaupungissa seitsemän ihmistä.
Lisää töitä.
Joudut vankilaan, ellei sinulla ole alibia.
- Miksi minä? - Koska autosi nähtiin kaupungissa viime yönä.
Mahdotonta. Kukaan muu ei osaa ajaa sitä romukasaa.
Oikeastaan luulen, että se oli apulaisesi.
- Gnaghi ei osaa edes rullaluistella. - En minäkään. Mitä sitten?
Haluan kuulustella häntä nyt heti.
Sää on muuttunut huonommaksi.
Antakaa minun puhua hänelle ensin.
Tuo hänet suoraan ulos.
Ettekö koskaan siivoa siellä. Luoja mikä haju.
Näin yöllä kauhean painajaisen. Tapoin siinä seitsemän elävää ihmistä.
Hei! Muistatko minut?
Dellamorte. Sinulle on tärkeitä vieraita.
Teidän täytyy ymmärtää, -
että tämän verilöylyn jälkeen äänestäjät ovat raivoissaan minulle.
He ovat äänestäneet teitä jo 15 vuotta.
Ellemme löydä tätä hullua, 16. vuotta ei tule.
Mitä tyttärenne siihen liittyy?
Nyt kun koko kaupunki suree, haluan näyttää, että niin minäkin.
Otamme kuvia ruumiista ja laitamme ne vaalijulisteisiini.
Sen alle jotain tyyliin: "Jos olet menettänyt perheenjäsenesi, -
äänestä henkilöä, joka kärsii samalla tavoin."
Mitä pidätte?
No... onhan siinä ideaa.
Tai: "Äänestä miestä, joka on menettänyt kaikki muut ilonsa."
Valmiina kuvaamaan?
- Kuvaanko vain kaulasta alaspäin? - Mitä tämä tarkoittaa?
Isä. Rakas isä.
- Kuulitteko? - En ole varma.
Isä.
Valentina.
Pikkuinen.
- Juoni tiivistyy. - Missä olet, pikkuinen?
Missä olet?
Isä täällä.
Missä olet?
Lopeta lepertely ja tule sisään.
Olen tulossa.
Olen täällä, pienokainen.
- Täällä haisee. - Se johtuu minusta, isukki.
Voi Luoja, Valentina.
- Miksi olet televisiossa? - Minä mätänen nopeasti.
Sinä änkyttävä hirviö. Olet satuttanut tytärtäni.
Ei. Hän rakastaa minua.
Väisty! Käsken sinua.
Luvallasi haluan naida Gnaghin.
Tämän kammotuksen?
En minäkään ole hyvä saalis.
Ei, niin kauan kuin minä elän.
Hyvä on. Se hoidetaan heti.
- Auta, insinööri. - En ole mikään insinööri.
Olen pahoillani. Hän oli jo vähän pilaantunut.
Onko hän kuollut?
On. Kuka hänen kaulaansa puraisi?
En minä tai Gnaghi. Voit vaikka verrata hampaanjälkiämme.
- Kuka se sitten oli? - Eihän tämä olisi ensimmäinen selvittämätön rikoksesi.
Pysykää siinä.
Älä viitsi, Gnaghi. Maailma on täynnä tyttöjä, joilla on vielä keho.
Muuten? Tiedätkö äitini tyttönimen?
Et uskoisi sitä.
Se oli DellAmore.
Se tarkoittaa rakkautta.
Et ole ainoa, joka on menettänyt rakkaansa.
Tulkaa alas.
- Mitä teette siellä? - Anna olla.
Mene kotiisi.
Teidän pitäisi näyttää hyvää esimerkkiä. Mene heti takaisin arkkuun!
Et voi pysäyttää minua.
Sait työsi minun ansiostani. Muistatko?
- Alas sieltä tai ammun. - Et voi. Minä olen pormestari.
Entinen.
Herra DellaMorte? Minä olen Chivardi, uusi pormestari.
Miksi piikkilanka? Kiipeääkö joku öisin sisään?
Ei, vaan joskus ulos.
Voisitteko tulla alas.
Ilmoititte epidemiasta, joka vaikuttaa kuolleisiin.
Väititte että he heräävät henkiin viikon kuluessa.
Niin tässä lukee.
M3-kaavake.
- Ettekö täyttänyt sitä? - En.
Hyvä. Voitte sitten kirjoittaa oikaisun.
Allekirjoitus tähän.
Franco kai lähetti sen. Mukava ajatus.
Mitään ei tapahtunut, ei koskaan tapahdu.
Jos lehdistö saisi kuulla tästä, -
Buffalora joutuisi naurun alaiseksi, ja te menettäisitte työnne.
Sihteerini, herra DellaMorte.
On ilo tavata.
Tulemme varmasti toimeen keskenämme. Näkemiin.
En kuullut nimeäsi.
Tapaanko häntä enää uudelleen?
Hei.
Sain sinut kiinni.
Anteeksi, ei ollut tarkoitus pelästyttää.
Odotin vain erästä toista.
Minulle on tapahtunut outoja asioita Buffalorassa.
Aivan kuin olisin ollut täällä aikaisemminkin. Ja se hauta...
Ja te, herra DellaMorte.
Aivan kuin olisin tuntenut teidät aina.
Ja rakastanut teitä aina.
Rakastatko sinäkin minua?
Miten niin? Kuka muukin?
Minäkin rakastan sinua.
Olen kuullut mitä sinusta sanotaan.
Onko se totta, että et voi...
Ei! Älä usko...
Voin rakastaa vain impotenttia miestä.
Kyllä. Se on totta.
Pidän miehistä...
Mutta heidän miehisyytensä pelottaa minua.
En kestä heidän edessään...
Tarkoitan... Ymmärrät kyllä.
- Se on jokin fobia. - En tiedä mistä puhut.
Menetkö kanssani naimisiin?
- Olen menossa naimisiin. - Niin.
Olen oikeasti menossa. Älä vain sano, että kuulit jotain?
Siitä vain, odota...
Hyvänen aika sentään. Mitä oikein puhut?
- Kuulit kyllä. - Poika-parka, taidat olla -
masentunut. Määrään sinulle...
Tohtori Vercesi, olen vakavissani.
Minua ei uhkailla. Vastaanotollani on paljon ihmisiä jotka ovat oikeasti sairaita.
Maksan sinulle.
Tiedän, mutta... Kaikkihan sen tietävät, että -
sinulla ei ole sitä.
Näköjään sinulla onkin.
Koska haluat helpotusta ongelmallesi?
Heti.
Mitä odotat? Töihin siitä!
Mitä nyt?
Sanoinhan, etten halua puudutusta.
- Ei tämä ole puudutuspiikki. - Mikä se sitten on?
Yksi annos tätä, ja se on toimintakyvytön.
Se kestää kuukauden. Kuulehan, -
älä käske minun leikata sitä irti. En ole tänään sillä tuulella.
Kääntyisitkö? Tämä täytyy pistää etupuolelle.
- Minne sinne? - Pysy aloillasi. Tökkään sen sisään.
Se vitun teurastaja. Sain varmasti jonkun tulehduksen.
Gnaghi, olen kuoleman rajamailla.
Olet oikeassa. Olen tottunut tällaiseen tilaan.
Jos se on hän, älä päästä häntä sisään. Sano etten ole kotona.
En halua, että hän näkee minut tällaisena.
Minun on nähtävä herra Dellamorte. Minun on puhuttava hänelle. Onko hän täällä?
Olisinpa kuollut.
Gnaghi, minuun ei satu enää. Oloni on paljon parempi.
Koska tuo tapahtui?
Hän oli kiltein asiakkaamme. Parhaat kuolevat ensin.
Missä olet ollut? Luulin sekoavani. Kunpa tietäisit mitä minulle on tapahtunut.
- Kunpa sinä tietäisit mitä minulla on käynyt. - Minun täytyy puhua kanssasi.
- Tulemme aina olemaan yhdessä. - Kyllä, rakkaani.
- En tiedä kuinka sanoisin, mutta pormestari raiskasi minut. - Ei!
Odota! Pidin siitä. En tosin väkivallasta.
Mutta sen jälkeen hän raiskasi minut hellästi uudelleen, että antaisin anteeksi.
Se oli ihanaa! Ymmärrätkö?
Se tarkoittaa, että olen parantunut. Minulla ei ole enää fobiaa.
En voi mennä kanssasi naimisiin.
Menen hänen kanssaan naimisiin. Se ei tarkoita mitään.
Mikään välillämme ei ole muuttunut. Rakastan sinua yhä.
Tiedät sen, rakastan sinua vain eri tavalla.
Olet minulle tärkeä. Hän tietää meistä.
Hän on ihana mies. Hän on iloinen kun voimme olla ystäviä.
Voimme yhä tapailla toisiamme. Mikään ei ole muuttunut.
Kaikki on niin kuin ennenkin.
Kaikki!
Etsit kuolemaa kirkkaana yönä, -
kerrot hänelle yhä rakastavasi häntä.
Että olet hänen orjansa, ja hän sinun kuningattaresi.
Kuolema, kuolema, huorakuolema.
Teen sen vain pelon takia.
Tulin takaisin vain kokemaan sen saman pelon uudelleen.
Pelätä.
Aina pelätä.
Hei.
Onko tuo valkoinen VW tuolla ulkona sinun?
Olemme jalkaisin. Voisitko tarjota kyydin?
Se ei ole kauhean kaukana. Ole kiltti.
Minä olen Magda.
Ja hän on Laura.
Kuinka kaukana se on?
Täällä me asumme tyttökaveriemme kanssa.
Haluaisitko tulla ylös drinkille?
Ethän sinä kahta yliopistotyttöä pelkää, ethän?
Toivo jotain. Minä olen toiveiden täyttäjä.
Haluan, että rakastut minuun.
Mutta minähän olen jo rakastunut sinuun. Etkö ole huomannut?
Täällä on kylmä.
Jos haluat peseytyä, tuolla on allas.
En tarkoittanut naamaasi.
En ole varma, että pystynkö siihen.
Olen ottanut lääkkeitä.
En usko, että lääkkeet toimivat.
Rakastatko minua?
Kyllä, yöllä ja päivällä.
Koko elämääni?
Rauhoitu, nukutaan välillä.
- Tulit jo kolmesti. - Kolmas oli teeskentelyä.
Hän nukkuu. Hän on opiskellut koko päivän. Hänellä on huomenna kokeet.
- Halusin vain hiukan viiniä. - Istu alas. Minä annan.
Sanoiko Laura, että voit maksaa minulle?
- Maksaa? - Opiskelu on kallista.
Täytyykö minun maksaa?
Emme ole saaneet todistuksiamme vielä.
Se maksaa vain 100 000 liiraa.
Hän sanoi, rakastavansa minua.
Se tekee 50 tuhatta lisää.
- Meinasin jäädä yöksi. - 200 000.
Käykö shekki?
Se on myös rahaa, eikö?
Pidä kiirettä, rakas.
Täällä on niin kylmä.
Tule lämmittämään minua.
Tarvitsen lämpöäsi. Lämmitä minua rakas.
Minä tulen, rakas.
Nyt sinulle ei tule koskaan kylmä.
- Apua. - Tulipalo!
Tällä kertaa, sain tarpeekseni rakkaudesta.
Veikkaan, että haluat tietää missä olin viime yönä, yhden ja kolmen välillä.
Tiedän, tiedän. Kas näin.
Älä pelkää, en kerro kenellekään tästä shekistä.
Se on se syy miksi tulin. Olemme molemmat miehiä, emmekö olekin?
- Mutta, tämä voi olla todiste... - Ketä vastaan?
Olemme jo pidättäneet syyllisen.
Tulipalon sytyttämisen jälkeen, hän meni kotiinsa ja tappoi tyttärensä ja vaimonsa.
Hän ilmoittautui itse. Hän on sairaalassa psykiatrisella osastolla.
Joku varasti rikokseni.
Herra… anteeksi, tämä osasto on suljettu vierailijoilta.
- Haluan nähdä murhaajan. - Et voi mennä sinne. Hän on koomassa.
- Hän joi koko pullon jodia. - Minun täytyy ottaa hänen mittansa.
Frank.
Viime näkemällä näytit paljon paremmalta.
Varas.
Olet varas.
Olet voinut tappaa vaimosi ja tyttäresi, en kiistä sitä.
Mutta minä tapoin ne kolme tyttöä.
Mitä oikein ajattelit, varastaessasi murhani? Millainen ystävä luulet olevasi.
- Luulit, tekeväsi palveluksen minulle. - Sammuttakaa tuo heti!
- Tupakointi ei ole täällä sallittua. - Turpa kiinni.
Hän on koomassa. Ei hän edes huomaa.
Mitä sanoit?
Kaikki on paskaa.
Ainoa asia, mikä ei ole paskaa -
- on uni. - Mitä teette lattialla, sisko?
- Hän rukoilee. - Ystäväsikö?
Hänellä ei ole sukulaisia, ja hänen koomansa on estämätön.
- Allekirjoita niin otan töpselin irti. - Haista vittu!
Kas näin, laitetaan tämä takaisin.
En anna sinun kuolla ennen kuin kerrot selityksen.
Miksi otit murhani omiin nimiisi?
Eikö tekemisilläni ole merkitystä?
- Voi Luoja! Mitä tapahtui? - He tappoivat toisensa.
Se oli tilien tasaamista.
- Etkö usko minua? - En, ei. - Voi harmi!
Pahoittelen tuosta.
Eikö sinulla ole mitään sanottavaa ainoalle ystävällesi?
Kuka olet?
En tunne sinua.
Mene pois!
Dellamorte, odottakaa! Luojan tähden, odottakaa!
Neljännessä kerroksessa on mielipuoli tappamassa ihmisiä.
Hän ampui jo kolme. Sinulle on ase. Hyvä, voit puolustautua.
Kuuntele neuvoani, painu ulos täältä.
Straniero! Se olin minä!
Olemme samankaltaisia.
Tapamme erilaisuuksien tähden.
Rakkauden tähden joskus.
Muttemme koskaan vihan tähden.
En tiedä kuka on kuollut tai elävä.
Olen kyllästynyt tappamaan.
Poistun pelistä, veljeni.
Dellamorte Dellamore sanoo jäähyväiset, ja hän on jo matkalla.
Minne?
Parasta lähteä pois täältä.
Jopa patsaat puhuvat.
Minne luulet meneväsi, -
jos et huomaa eroa elämän ja minun välillä?
Gnaghi, et ota tuota mukaasi.
Tuo arkku ei lähde mukaamme.
Ajoin ohi. Älä huolehdi, pysähdyn seuraavalle.
Rauhoitu, tunnen tämän tien jokaisen montun.
Siinä oli yksi.
Katso.
En ole koskaan ollut näin kaukana.
Teimme sen, Gnaghi!
Kuka olisikaan kuvitellut?
Pidempi kuin kaikki Buffaloran kadut yhteensä.
Se ei tunnu päättyvän koskaan.
Pidä kiinni, Gnaghi.
Tunnelin päässä on muu maailma.
Miltä muu maailma näyttää, Gnaghi?
Osaatko kuvitella?
Olet oikeassa. Tätä ei voi kuvitella.
Olisi pitänyt tajuta.
Muuta maailmaa ei ole olemassakaan.
Gnaghi!
Ei se noin iso tälli ollut. Vien sinut autolle.
Siihenkö ajattelit jäädä makaamaan?
Nousehan. Vien sinut autolle.
Mitä? Gnaghi!
Älä jätä minua yksin.
Kuolema hiipii, -
Kuolema hourailee. Kuolema siivillä. Kuolema yllätyksenä.
Katselee maailmaa paholaisen silmillä.
Kuolema kytee elämässä.
Kuolema ja rakkaus soittavat rumpua, laskien aikaa tuomionpäivään.
Kuin näyttelijä intohimoisessa näytelmässä. Ei alkua, ei loppua.
Ikuisesti, aamen.
Olit paras ystäväni.
Enkä edes tajunnut sitä.
Olisitko niin kiltti ja veisit minut kotiin?
Kyllä.